Comença a fer bon temps. Ja surt el sol, la temperatura puja, l’estiu s’apropa i el què ens ve més de gust és fer un “mar i muntanya”! Com sempre que preparem una ruta ens informem a la xarxa i a les guies fins que finalment trobem el que millor s’adapta al que volem fer. Així que marxem decidits cap a Port de la Selva amb la idea de fer una ruta circular pel Monestir de Sant Pera de Rodes.
Com a bons aventurers que som, i tal com ens han ensenyat, anem proclamant als quatre vents la ruta que volem fer fins que ens topem amb la mestressa de l’Hostal German on farem nit. Com a bona amfitriona i millor selvatana es coneix la contrada com el palmell de la mà i ens dóna una alternativa que té millor pinta que la portàvem planejada. Qui es pot dir que no a una alternativa amb millors vistes!!
![Ruta Sant Pere de Rodes](https://www.gransreptes.com/wp-content/uploads/2017/09/18836754_1075699925897378_7295632251664588865_o-600x332.jpg)
Una vegada instal·lats, ja és bona hora per buscar un lloc per fer un bon àpat. Com es tracta d’un poble pesquer, aquest cop anem buscant menjar de costa i just quan comencem a buscar, sense voltar gaire, veiem una terrasseta a peus de la platja amb una taula que duia el nostre nom. Sort que anàvem amb gana i vam seure ben aviat, perquè és un poble amb molt turisme
i en qüestió de minuts ja hi havia cua per trobar un raconet per dinar al Restaurant Bellavista. Els musclos al vapor per picar i la paella molt generosa va fer que l’àpat fos el que esperàvem… Bé, l’alternativa vegetariana va ser una amanida de formatge de cabra i un gaspatxo, 1 punt pels carnívors.
Ja dinats, fem una volta pel poble per baixar el dinar i anem a l’hostal on repassem els tracks que ens han recomanat comparant amb el mapa de la zona… Iep!!! Surt el sol, toca fer una estona de platgeta!!
Després de dues hores a la sorra i veure que tornen els núvols toca cerveseta (o refresc) i planificació. Ja està decidit, seguirem els consells dels autòctons.
Sopem ben aviat a l’habitació mentre sentim per la ràdio que el Girona ja és club de primera!! I a dormir que demà matinem.
Mig adormits preparem la motxilla amb el material bàsic per la sortida; la capelina per si plou (que no ens va fer falta), el kit de primers auxilis, fruits secs, aigua i les ganes de començar a caminar. Esmorzem un entrepà i pugem a Selva de Mar en cotxe des d’on començarem l’excursió. Creuem un pont en direcció al cementiri i just després enfilem muntanya amunt cap al Monestir de Sant Pere de Rodes. Quan portem ja una bona estona
![Ruta Sant Pere de Rodes](https://www.gransreptes.com/wp-content/uploads/2017/09/Sant-Pere-de-Rodes-5_Fotor-350x262.jpg)
pujant i veus que l’única estructura que s’albira són les runes d’un castell, potser et desanima una mica però passada una horeta, de sobte surts pel pàrquing que hi ha al monestir. Donem un cop d’ull pels voltants i continuem la marxa fins al Castell de Verdera (les runes que veiem durant la pujada). Sortim per la darrera del castell per començar la Carena de Sant Salvador de Verdera (aquesta és la part que hem modificat de la ruta pels consells rebuts). Mentre estem fent la carena, entre grimpada i grimpada, ens adonem que la recompensa de la pujada era allò, aquella calma, aquell silenci i aquelles meravelloses vistes del Golf de Roses de les que ens havien parlat i que realment, donem fe, valen molt la pena!!
![Ruta Sant Pere de Rodes](https://www.gransreptes.com/wp-content/uploads/2017/09/Sant-Pere-de-Rodes-30_Fotor-500x666.jpg)
Quan et toca desviar cap a Selva i saps que només et queda baixar, penses que la feina ja està feta. Doncs no!! Déu ni do amb la “baixadeta”, d’aquestes que recordarem una temporada, tant pel pendent com pel terreny. Però feu-nos cas, val la pena!!
Una vegada el terreny es va tornant més pla ja estem a res del final. Veiem al fons el cementiri d’on havíem sortit i en pocs minuts entrem a Selva de Mar completant la sortida.
Ara toca el més important, buscar una terrassa on celebrar la fita!! I en un poblet com Selva ens va resultar fàcil, només vam haver de seguir les veus i rialles que sentíem de fons fins a arribar a una plaça on vam aprofitar per dinar. Cansats, amb les cames adolorides, més de la baixada que de la pujada, afamats, però sobretots satisfets.
Moralitat: és important planificar bé les coses, però si un entès et brinda amb un bon consell, escolta’l i si pots agafa’l!
Notice: presscore_display_share_buttons_for_post s'ha cridat de manera incorrecta. Function is deprecated, use the7_display_post_share_buttons instead. Mireu La depuració en el WordPress per a més informació. (Aquest missatge s'ha afegit en la versió 7.8.0.) in /home/gransrepwa/www/wp-includes/functions.php on line 4992
CONTACTA AMB GRANS REPTES
Per qualsevol consulta, no dubtis en posar-te en contacte amb nosaltres